Ifølge min erfaring er næsten alt det, der er skrevet om kærlighed, sandt.
Shakespeare sagde, at vejens mål er elskovsmødet.
Sikke en fantastisk tanke!
Selv har jeg ikke oplevet noget, der bare ligner...
men det tror jeg, Shakespeare har.
Jeg tænker mere på kærligheden, end nogen burde gøre.
Jeg forundres til stadighed over dens evne til at ændre og tegne vores liv.
Shakespeare sagde også, at kærligheden gør blind.
Dét ved jeg til gengæld er sandt.
For nogle sker der af uforklarlige grunde det, at kærligheden falmer.
Andre har mistet deres kærlighed.
Men man kan selvfølgelig også finde kærligheden...
også kun for en nat.
Og så er der en anden slags kærlighed...
den mest modbydelige...
den, der næsten tager livet af sine ofre.
Den ikke gengældte kærlighed.
Den er jeg ekspert i.
De fleste kærlighedshistorier handler om folk, der falder for hinanden.
Men hvad med os andre?
Hvad med vores historier...
vi, der forelsker os som de eneste?
Vi er ofre for en envejsaffære.
Vi er de forelskelses-forbandede.
Vi er de uelskede...
de hårdt sårede...
de handikappede uden en god P-plads.
Ja, I ser på en af dem...
og jeg har frivilligt elsket den mand i over tre ulykkelige år...
det har været mit livs værste år.
Alle højtider har været hæslige...
nytårsaften er blevet fejret med tårer og valium.
Mine forelskede år har været mit livs værste tid...
ramt af forbandelsen ved at være forelsket i en mand...
der bare ikke elsker mig.
Åh nej, bare synet af ham.
Mit hjerte banker, og jeg kan ikke synke.
Alle de sædvanlige symptomer.
Jasper! Sig ikke, du stadig er...
Nej. Ham er jeg helt færdig med.
Hvad var det med jer?
Bollede I ikke?
Jeg var faktisk forelsket i ham.
Nå ja.
Så opdagede du, at han bollede hende fra distributionen.
Og så holdt det op.
Vi burde ikke tale om det nu.
Jamen I er altid sammen.
Han var dig utro, men I er venner?
Jeg var smaskforelsket i ham. Alle vidste det.
Åh, nej.
- Ser det ud, som om jeg tuder? - Nej nej.
Det er røgen fra min smøg.
Har han sagt, at han elskede dig?
Ja! Tre, næsten fire gange...
og da jeg påpegede det, sagde han...
at det var et svar på et spørgsmål. Og det passer slet ikke.
Hør her, Iris. Når man tager sin fyr på fersk gerning...
skal man ikke være venner med ham.
Man skal aldrig mere tale med svinet.
Man skal kyle ting efter ham og svine ham til...
- ikke vaske tøj for ham. - Jeg vasker ikke hans tøj.
Har nogen sagt det?
Det eneste, vi gør, er at e-mail'e til hinanden.
Ikke, når han er sammen med hende.
Når han er alene, taler vi i telefon...
nogle gange i flere timer...
og i ny og næ holder vi lang frokostpause.
Jeg anede ikke, du var så ynkelig.
Gjorde du ikke? Jeg er desværre fuldstændig klar over det.
De ved lige, hvordan de skal få ram på os, ikke?
Når han kommer krybende...
Han har faktisk antydet det.
Ja, han har ikke sagt det direkte, men han er...
- Iris. - Ja?
- Har du afleveret din historie? - Nej.
Det er i sidste øjeblik. Undskyld.
Jeg må hellere løbe.
BRYLLUPPER
"Brudgommens bedste ven talte på mange gæsters vegne, da han sagde:
"Hilary vil åbne Edwards øjne...
"og give ham et rigt liv."
Okay. Sig mig lige en ting.
Hvordan er det at brænde for arbejdet...
mens alle andre er nogle sjufter?
Hvordan det er, som den eneste...
ikke at være færdig til tiden?
Vent lidt... Bliv der.
Er det sjovt at være så lynhurtig i hovedet?
- Klap i. - Jeg mener det.
- Din slutning er garanteret genial. - Nej, dét er den ikke.
- Hej, Simpkey-mus. - Hej.
Din klumme i dag var fantastisk. Jeg var helt vild med den sætning:
"Den stigende fravristelse af folks værdighed og tankevirksomhed."
Det er fantastisk godt.
Jeg har en julegave til dig.
Det passer fint. Jeg har også noget til dig.
Jeg har altså ikke min gave med, skat.
Jeg har forlagt den, men jeg har købt noget.
Vil du vide, hvad det er?
Nej, det gør ikke noget.
Du bliver fræk i den.
Så må du hellere finde den.
Det her er ikke ligefrem frækt, men glædelig jul.
Tak.
Jeg troede ikke, vi nåede det i år.
Sidste år udvekslede vi gaver i marts.
Det her er godt.
Det går fremad for os.
Din røv.
Det er en førsteudgave.
Hvor har du fundet den?
I den lille biks, vi fandt dengang i Covent Garden.
Hvorfor er du så fantastisk?
Jeg vil gerne lige sige noget.
Bare en kort besked.
Det er trist, vi aldrig kan tale sammen.
Ja, forfærdeligt.
For det første vil jeg sige glædelig jul til jer alle sammen.
Vi holder ikke officielt lukket...
men vi prøver at klare ugen med et mindre hold.
Før I drøner på ferie...
har jeg en ret vigtig bekendtgørelse.
Det angår Iris.
Iris Simkins, hvor er du?
- Jeg er her. - Jeg har et tip til dig.
Fint.
Tidligere i dag blev der bekendtgjort et bryllup...
som ingen andre aviser i byen kender noget til.
Du skal være den første, der skriver om det...
da det er mellem to af vores allerkæreste kolleger.
Lad mig præsentere de nyforlovede Sarah Smith-Alcott og Jasper Bloom!
Havde jeg vidst det her, havde jeg taget mit bedste sæt tøj på.
Lad os fejre det.
Drik champagnen og kanapéerne her, alle sammen...
så vi kan spare penge og løbe bort.
Amanda!
Amanda?
Hør her. Lad mig lige gentage, at jeg ikke gik i seng med hende.
Skal din receptionist arbejde til klokken tre om natten?
Hun blev hængende med os andre.
Okay. Så sværg ved mit liv på, at du ikke gik i seng med hende.
Hold nu op.
Gør det.
Jeg vil ikke beskyldes for...
Din receptionist, Ethan?
Det var derfor, det var klogt, at vi ikke blev gift.
Derfor skulle du beholde dit hus.
Jeg vidste bare, du var sådan.
Tag nu lige og slap lidt af.
Jeg gik ikke i seng med hende.
Og det er gået skidt i over et år.
Du vil ikke indse det, men sådan er det.
Jeg ved godt, vi har haft problemer.
Hvis jeg arbejder lidt for meget brokker du dig konstant...
men hvis du gør det, maestro, er det for musikken.
Hvis du arbejder for meget?
Du har klippet 75 forfilm i år...
har fået lavet klipperum i huset...
og sover med din BlackBerry.
Og jeg kan slet ikke huske...
hvornår vi var i seng med hinanden.
Ingen har tid til det.
Det er altså ikke helt rigtigt.
Det var dråben!
Du gik i seng med hende. Du skal ud.
Åh gud.
Ved du, hvad jeg tror?
Du har aldrig elsket mig rigtigt.
- Hvad mener du? - Hold dog op.
Du elsker tanken om dig og mig, men ikke mig.
Jeg gjorde mit bedste. Er der nogen, der er god nok?
Jeg sender dine ting.
Du ved godt, det er dig, ikke?
Du ødelægger alle dine forhold.
Sådan fungerer du.
Du vil jo ikke være sammen med mig!
- Du modarbejder det! - Klap i!
Det er svært at opdage det, for ingen er så kvik som dig.
Så du er svær at opdage, men det kommer altid frem, og så sker det her.
- Hvad mener du? - Det slutter.
Det vidste du jo. Du ved jo, at jeg elsker dig...
over alt på jorden.
Du vil bare ikke opfylde mine behov.
- Eller ikke mine behov. - Hvad?
Du ved, hvad jeg mener.
Jeg ville aldrig være dig utro.
Det er gensidigt.
Jeg står her og sveder tran, og se dig.
Du er den eneste...
der slår op med sin fyr uden at fælde én eneste tåre.
Det må da betyde noget.
Hvorfor har du så meget imod, at jeg ikke kan græde?
Spiserørskrampe.
Den er voldsom.
- Det er okay. Jeg klarer den. - Ja.
- Jeg tænker på mig. - Ethan. Det er slut.
Vi kan lige så godt være ærlige.
Sig det nu bare.
Gik du i seng med hende? Sig det nu bare.
Nu kan det være lige meget. Hvorfor torturere mig?
Bare gør en ende på min lidelse.
- Hvad er det, vi laver? - Ja ja.
Ja, okay? Jeg gik i seng med hende.
Er du så glad? Jeg har gjort det flere gange. Hun er forelsket i mig. Hun er ung.
Det er ikke noget, jeg er stolt af. Det skal du lige vide.
Amanda!
- Spurgte du, om jeg var glad? - Det mente jeg ikke.
Du driver mig ud over kanten.
I kærlighedens verden, ikke fordi jeg er den store ekspert...
men i kærlighedens verden er utroskab uacceptabelt.
Uanset hvad du tror...
Jeg ved, du har meget høje tanker om dig selv.
- Men det her er ikke kun mig. - Okay.
Så når du er faldet lidt ned, går det op for dig.
Ja, måske.
Når jeg holder op med at forestille mig jer to sammen...
kan jeg se det fra din side.
Helt ærligt...
Jeg knaldede ham en.
- Forstyrrer jeg? - Nej.
- Jeg er bare ved at gå lidt amok. - Fint nok.
Jeg er okay. Hvad skete der?
Ved du hvad? Jeg har det fint.
Hvad er der?
Ben har brug for dig.
Rebecca Green var en helt almindelig 20-årig pige.
Men den far, hun ikke kendte, efterlod hende en stor overraskelse.
Du må ikke skrige.
- Din far efterlod dig noget. - Jeg kender ikke min far.
Han var interessant.
Bedrag.
- Har du to pistoler? - Jeg mente ikke, en var nok.
KOMMER FØRSTE JULEDAG
Utroligt! Det ligner omsider et hit.
Derfor får du kassen for det.
Brug den oprindelige slutning.
- Den er stærkere. - Enig.
Og gør skiltet dobbelt så stort og med rødt.
En glad rød. Ikke en Scorsese-rød.
En glad rød.
Vi er færdige.
- Sådan. - Godt!
Lad os holde et par ugers ferie.
- Klart. - Hvad mener du med "klart"?
Jeg mener det.
Du siger altid, at det her er vores travleste tid.
Jeg trænger til at komme væk.
Jeg trænger til fred og ro...
eller hvad folk nu rejser væk for at få.
Ved du, hvad jeg har lyst til?
Spise kulhydrater uden at ville begå selvmord.
Jeg vil læse en bog. Ikke kun et blad. En rigtig bog.
Jeg læser anmeldelser og køber bøgerne, men læser dem ikke.
Har I læst artiklen i New York Times?
Voldsomt stress får kvinder til at ældes hurtigere...
fordi det får dna"et i cellerne til at skrumpe...
indtil de dør helt.
Når vi er stressede, ser vi udtærede ud.
Kvinder, ikke mænd.
Surt.
Og enlige modne kvinder sagdes at have større chance...
for at ende som terrorofre end for at blive gift.
Det var forfærdeligt, men vi er en hel ugift generation...
og der er kommet rigtige terrorister.
Det viser sig i vores ansigter, og vi bliver udtærede...
mens Ethan ligner sig selv og kaster sig over sin 24-årige receptionist!
Du godeste!
Kan I se, hvad jeg mener? Jeg trænger til en ferie.
Okay. Hvor vil jeg hen...
helt alene i julen?
Alene og deprimeret i julen.
Helt alene på ferie.
"Feriesteder"
Alene, alene. Helt alene.
Kom nu bare med én. En enkelt tåre.
Videre.
Ferier uden bekymringer
"Ferier uden bekymringer." Godt. Hvor er det?
"Enmandskajak"? Ellers tak.
Ferieudlejning
"Ferieudlejning." Det kunne jeg godt.
Gemme mig i et hus. Forsvinde et par uger.
Den idé tiltaler mig.
HVOR VIL DU HOLDE FERIE?
KLIK HER OG VÆLG ET LAND...
Hvor taler de engelsk?
"Klik på en by." Lad os se.
LADE OMBYGGET TIL MODERNE HUS I DE SMUKKE COTSWORLDS-BAKKER
Som ligner San Fernando Valley.
JUL PÅ LANDET
"En engelsk eventyrhytte i en rolig have på landet.
"Kryb ind foran stenkaminen med en kop varm kakao."
"En fortryllende rolighedens oase i en idyllisk engelsk landsby...
"kun 40 minutter fra det vidunderlige London."
Ja.
Hvad er det, jeg laver?
Bunden er nået. Bunden er nået.
"Jeg er interesseret i at leje dit hus."
Er det stadig ledigt? Er du der?
"Jeg ville høre, om det er ledigt i julen...
"for hvis det er, ville du virkelig redde mit liv."
"Det er latterligt sent...
"men hvis du er interesseret, så kontakt mig."
"Jeg er interesseret, men hytten bliver kun brugt til husbytte."
Hvad er husbytte?
IRIS: Vi bytter hus, biler, alt.
"Mine venner har gjort det."
Hvor bor du?
Sig, det er et sted langt væk.
L. A?
Der har jeg aldrig været, men jeg vil gerne derover.
Jeg hedder for resten Iris. Jeg er dybt normal.
Har rengøringsvanvid, er sund og rask, ikke ryger.
Alene.
Jeg hader mit hæslige liv.
Jeg hedder Amanda.
Enspænder, taber og vrag.
Hej.
Jeg må sige, at dit hus er idyllisk.
"Lige, hvad jeg har brug for." Er det rigtigt?
Hvordan ser dit hus ud?
Det er rart, lidt større end dit.
Det er ikke så svært.
Må jeg spørge om noget?
IRIS: Selvfølgelig.
AMANDA: Er der nogen mænd i byen?
Ærligt?
Ingen.
AMANDA: Hvornår kan jeg komme?
Er i morgen for tidligt???
AMANDA: I morgen er perfekt!
Vi bytter i to uger...
fra i morgen.
- Hej. - Hej.
- Hvordan har du det? - Fint.
- Skat, vi skal sidde der. - Undskyld.
Der er det. Se.
- Dav med dig, søde. - Dav.
Undskyld.
Sådan.
- Det må du undskylde. - Det er helt i orden.
- Åh, jamen du godeste. - Det er i orden.
Hvor klodset af mig!
Fra: Jasper Bloom Hørte, du var rejst til Lotusland.
Første ferie i 4 år. Godt gået.
Hvordan får jeg fat i dig? Jasper.
Til: Jasper Bloom Kære
Vi ved begge to, at jeg skal holde op med at være forelsket i dig.
Det ville være dejligt, hvis du lod mig prøve.
Besked afsendt.
- Værsgo. - Åh, tak, det ser godt ud.
Kan jeg få et glas rødvin til?
Amanda Woods præsenterer med stolthed Hendes liv.
Hun havde det hele.
Ja! Sådan!
Jobbet. Huset. Manden.
I julen kan I se, hvad Amanda ikke har.
Det er fantastisk.
Se der!
Undskyld?
- Undskyld! - Ja!
- Så er vi her. - Godt.
- Det kan ikke passe. - Nej, det er lige nede ad vejen der.
Men jeg får aldrig bilen vendt dernede.
Kan du gå resten af vejen?
Nej.
I ved vel ikke, hvor Rosehill Cottage ligger?
Drej til højre ved broen og fortsæt langt dernedad.
Nå.
Så er jeg her!
Hold da helt kæft!
Du godeste!
Det skal nok blive interessant.
Kom så ind med dig!
Sød kjole.
Kufferten.
Godt.
Hvad gør jeg nu?
Jeg kan godt.
Jeg kan godt køre i den forkerte side af vejen. Og i den forkerte side af bilen.
Jeg skal bare koncentrere mig.
Du må ikke køre ind i mig.
Det her er forfærdeligt.
Åh gud, nej. Åh nej.
- Af vejen! - Pas på!
Stop!
Du godeste.
Jeg trænger til noget at drikke.
Der er vist en, der skal hygge sig.
Ja, mon ikke.
De gik i butikker...
men så ikke rigtig noget de kunne lide...
så tog de hjem og gav hinanden et stort kys og kram. Slut.
Rebecca Green var en helt almindelig 20-årig pige.
Men den far, hun ikke kendte, efterlod hende en stor overraskelse.
- Har du to pistoler? - Jeg mente ikke, en var nok.
Bedrag.
Kommer juledag.
Det er det, de betaler mig kassen for.
Og nu vejret.
Det nordlige England og Wales...
får slud og sne om fra morgenstunden og igen senere op ad sagen.
Jalousi, kaster helgener i havet
Svømmer gennem søsyge vuggeviser
Får dine alibier galt i halsen
Men det er bare den pris, jeg betaler
Skæbnen kalder mig
Jeg åbner spændt mine øjne
For jeg er hr. Lystsind
Du blinkede.
Det ser voldsomt ud.
HOVEDPORT
Port?
- Hvem var han sammen med? - Maggie! Fløjten er det bedste.
Hallo.
- Kan du høre mig? - Det er Miles. Amanda?
Amanda er her desværre ikke.
Jeg prøver at få porten åbnet. For helv...
- Flot. - Hvis du hørte det, så undskyld.
- Hej. - Hej.
- Undskyld. Jeg er ikke vant til porte. - Det er okay. Det var ret sjovt.
Miles. Jeg er Ethans kollega.
- Ethan? - Amandas ekskæreste.
Nå ja!
Jeg skulle hente nogle ting.
Amanda er i England på ferie.
Jeg er her, mens hun er væk.
- Er du okay? - Ja.
- Jeg fik noget i øjet. - Det hader jeg. Lad mig se.
Det sidder i din øjenvippe. Skal jeg tage det?
- Okay. Tak. - Det var så lidt.
- Santa Ana. - Hvabehar?
Vinden. Det er derfor, det er så varmt.
Man siger, at når Santa Ana-vindene blæser...
kan hvad som helst ske.
Sådan.
- Er du okay? - Det hjalp. Tak.
- Du skulle altså... - Hente Ethans bærbare.
Og du er hans...
Jeg er filmkomponist ligesom Ethan.
- Har du komponeret det? - Det?
- Det er smukt. - Ja, det har jeg.
Nej. Gid jeg havde.
Det er den store Ennio Morricone.
Kan du komme igen i morgen?
Jeg vil tjekke det med Amandas assistent.
Selvfølgelig.
- Jeg hedder for resten Iris. - Miles.
- Ja. - Det er min Maggie.
Eller bare Maggie. Det er ikke min Maggie.
- Dav. - Hej.
- Er du klar? - Ja.
- Blæs nu ikke væk! - Nej nej.
Nå.
Hvad som helst kan ske.
Fem, seks, syv, otte, ni, ti, elleve, tolv. Et i London.
- Hvem er det? - Mig. Skynd dig. Det er hundekoldt.
- Hvem er du? - Iris, luk så op.
Ellers tisser jeg ud over din veranda...
Du er ikke Iris.
Ellers er jeg meget mere fuld, end jeg troede.
Undskyld mine udgydelser. Jeg havde ikke ventet at møde dig.
Jeg havde heller ikke ventet at møde dig.
Må jeg lige...
Ja, selvfølgelig. Du skulle jo... Ja.
- Jeg hedder Graham. Jeg er Iris" bror. - Åh, bror.
Jeg hedder Amanda Woods. Jeg bor her.
- Amandawoods? I et ord? - Nej.
Nej, det er det ikke.
Nå, Iris. Hvor er hun?
Har hun ikke sagt det?
Det har hun måske...
Som jeg tidligere har sagt, er jeg...
Jeg har været...
- Hun er i Los Angeles. - Det kan ikke passe.
- Iris tager aldrig nogen steder hen. - Det har vi til fælles.
Jeg fandt hendes hus på husbytte-hjemmesiden.
Vi har byttet hus i to uger.
Hun er i L.A. I mit hus, og jeg er her.
- Gør folk virkelig det? - Åbenbart.
Det ser sådan ud.
Her står jeg i min pyjamas.
Hun ringede faktisk i aftes. Jeg ringede ikke tilbage.
Nu har jeg det elendigt.
Må jeg sætte mig? Jeg er ved at vælte.
Ja, selvfølgelig.
Åh gud.
- Er du okay? - Ja, jeg har det fint.
Undskyld, jeg kommer brasende.
Selv om det ikke ser sådan ud, er jeg rent faktisk Iris" nogenlunde...
Men i ny og næ, eller ret tit for tiden...
besøger jeg en lokal pub og drikker mig pissefuld...
og min søster lader mig sove her, så jeg ikke skal køre.
Ynkelig forklaring, men det er desværre blevet lidt af en rutine.
Hvordan går det?
Altså indtil jeg dukkede op og ødelagde aftenen.
Det går ikke særlig godt.
Jeg rejser i morgen formiddag.
- Hvornår er du kommet? - For cirka seks timer siden.
Vi har taget dig med storm, hvad?
Nej, det er ikke det. Jeg er lidt ved siden af mig selv.
Det her var et dumt indfald.
Det er det mest uovervejede, jeg har gjort.
Det ligner mig slet ikke.
Vil du have noget at drikke? Et glas vand?
Te? Eller måske vin?
Der står vist en flaske cognac.
- Vil du have et glas? - Ja.
Godt.
Undskyld. Jeg har fuldstændig glemt, hvad du hedder.
Amanda.
Nå, Amanda, du er ikke gift, vel?
Hvorfor? Ser jeg da ugift ud?
Nej, det var bare en bagvendt måde at spørge, om du var gift.
Nej, overhovedet ikke.
Jeg ved ikke, hvad det betyder. Eller nej, jeg er ikke gift.
Det er jeg heller ikke.
Værsgo.
- Skål. - Skål.
Er det forfærdeligt, hvis jeg bliver?
Jeg fordufter, før du vågner.
Du kommer aldrig til at se mig igen.
- Det er helt i orden. - Tak.
Nu skal jeg hente et tæppe.
I skabet oven på Scrabble-spillet.
Hvorfor er du lidt ved siden af dig selv for tiden?
Jeg har lige slået op med en.
- I går. - Åh.
Jeg ville ikke være ensom i ferien...
så jeg tænkte, at et andet sted ville jeg ikke opdage, jeg var ensom.
Så kom jeg herover og har aldrig været mere ensom.
Utroligt nok.
- Du er sikkert glad for, at du kom. - Ja, det er jeg faktisk.
Nå, men...
- Undskyld og godnat. - Sov godt.
Tror du, du kunne...
Har du noget imod at prøve igen?
Var det dårligt?
Mærkeligt.
- At kysse en vildfremmed person. - Synes du?
Jeg gør det uafladeligt.
Lad mig prøve sådan her.
Måske hvis jeg lukker øjnene.
I betragtning af, at jeg har personlig krise...
og befinder mig i et fremmed menneskes hjem...
i en by, hvis navn jeg har glemt...
og i betragtning af, at du er dukket op og ser sindssygt godt ud...
og er virkelig fuld og nok ikke kan huske mig...
så synes jeg, at vi skal gå i seng med hinanden.
Hvis du altså har lyst.
- Laver du fis med mig? - Jeg mener det faktisk alvorligt.
Ikke fordi det betyder noget, men jeg har aldrig før sagt sådan noget.
Det, at jeg ved...
jeg aldrig skal se dig mere, gør det her ret spændende.
Det er sådan, ferier burde være.
Man gør det uventede. Og du er...
helt klart uventet.
Det var sjovt, til jeg blev cabana-drengen.
Og du er sjov, hvilket er et plus.
- Ja? - Ja.
- Du skal ikke møde mig ædru. - Det er en aftale.
Jeg må også advare dig.
Jeg er ikke særlig god til det her.
- Hvad er det her? - Sex.
Det kan ikke passe.
Ham, jeg boede sammen med, nævnte det et par gange.
En pige glemmer ikke sådan en kommentar.
Jeg mener...
Hvor dårlig kan jeg være? Sex er ret let, ikke?
- Afskrækker jeg dig med min snak? - Nej, slet ikke, underligt nok.
- Hvordan har du det med forspil? - Det er overvurderet.
Stærkt overvurderet.
Du er hurtigt ved at blive en af de mest interessante piger, jeg har mødt.
Hallo.
Du er allerede bedre, end du tror.
- Godmorgen. - Godmorgen.
Jeg mistede på en eller anden måde mine kontaktlinser i nat.
- Det var meget bedre. - Ja.
- Skal jeg hjælpe dig? - Jeg burde kunne finde ud af det.
Herovre skal man også sætte stikket i. Nå ja.
Amanda, jeg vil bare...
Hør her. Du behøver ikke bekymre dig om noget.
Okay?
- Okay. - Det var dejligt...
- at møde dig og alt det der. - Helt klart.
Og lad mig for en god ordens skyld sige...
at din eksfyr er helt galt afmarcheret.
- Du var fuld. - Ikke så fuld.
Jo.
- Det er min. - Ja.
Sophie. Undskyld. Jeg ville ikke have kigget.
Jeg ringer til hende senere.
Kaffekopper.
- Værsgo. - Tak.
- Vil du ikke have en? - Jeg må hellere komme af sted.
Ja, jeg skal også selv af sted lige om lidt.
Hør.
Jeg ved, du skal af sted og ikke er interesseret i noget alvorligt...
men mit liv er en lille smule kompliceret...
og selv om du blev...
ville du ikke...
Du behøver ikke gøre det.
Jeg er også selv lidt af et åbent sår.
Og desuden kender vi jo dårligt nok hinanden.
Det vil jeg nu ikke sige. Jeg vil bare forsikre dig om...
- at det er bedst sådan for dig. Jeg... - Fint nok.
Der er ingen grund til at sige mere.
Jeg vil bare sikre mig, at du er okay.
Jeg har det med at såre kvinder...
bare ved at være mig selv, så...
Jeg falder ikke for dig. Det lover jeg.
Fint nok. Godt formuleret. Tak.
Jeg kender bare mig selv.
Jeg ved slet ikke, om jeg kan falde for nogen. Ikke som andre mennesker.
Hvad siger du til den indrømmelse?
Som sagt får du prisen for mest interessante pige.
- Jeg vil prøve at se det som en kompliment. - Det skal du også helt klart.
Godt.
Fint nok. Hudløs ærlighed.
Meget forfriskende. Du kommer nok ikke til at høre fra mig...
og det ønsker du tydeligvis heller ikke...
for jeg er en typisk mand, som ikke følger tingene til dørs.
Jeg husker aldrig at ringe efter en date.
Men da det her ikke var en date, klarer jeg frisag.
Netop.
Hvad nu, hvis jeg gerne ville ringe til dig?
Undskyld. Det var slet ikke det rigtige at sige.
Hvis dit fly bliver aflyst, eller du ombestemmer dig...
så skal jeg møde nogle venner på pubben i aften.
Hvis ikke, så...
ja, du er dejlig.
I lige måde.
Besked til passagererne.
Dette er sidste boarding-udkald til British Airways fly 422 til Amsterdam.
Amanda ledte ikke efter kærlighed.
Men det betød ikke, at den ikke fandt hende.
Godt. De er klar.
Tak.
Tak, Amanda.
- Hallo? - Hvor er du?
- Jasper. - Er det okay, at jeg ringer?
Ja, det er det vel. Hvordan har du det?
Kan du prøve et mindre kompliceret spørgsmål?
- Hvad er der galt? - Jeg har problemer...
med et afsnit af min bog. Jeg har brug for noget Iris.
Er det ondt at sende nogle sider?
Jeg vil ikke gøre dig ulykkelig men du er den eneste, der kan hjælpe mig.
Tjo... Hvis du har brug for mig.
Du er jo min lille førstehjælpskasse.
Nå, Simpkey-mus. Har du taget den lille røde bikini på?
Den, der kan bindes op i ryggen.
Hvordan kan du huske den?
- Jeg kan huske alt. - Kan du det?
Jeg kom lige i tanke om dengang...
Jeg er lige kommet til Soho House og har en aftale.
- Åh, okay. - Behold resten.
Hold kæft, hvor er det koldt. Jeg sender siderne i morgen.
- Se efter dem. - Ja.
- Hyg dig nu. - Ja.
Okay.
Graham!
- Vi troede ikke, at du kom. - Kom nu.
Er han faret vild?
Undskyld. Dav.
- Skal jeg køre Dem hjem? - Hvorfor?
- Ved du, hvor jeg bor? - Ja, det gør jeg vist.
Godt. Så er der da en af os, der gør det.
- De har et dejligt hus. - Jeg har boet her i 47 år.
Dengang lå der kun seks huse i gaden.
Hvert år river de et til ned. Jeg forstår dem godt.
De har aldrig været særlig fantastiske.
Men derfor blev jeg forvirret. Jeg kunne ikke kende et eneste hus.
Det er også forvirrende.
Hvor i England kommer du fra?
- Surrey. - Cary Grant kom fra Surrey.
- Ja, det gjorde han. - Ja.
- Hvor vidste De det fra? - Det fortalte han mig engang.
Mange tak, unge dame.
Nu skal jeg hjælpe.
Tak.
Værsgo.
- Det var lidt af et pudsigt møde. - Hvabehar?
Det er sådan, to personer mødes i en film.
En mand og en kvinde skal begge to have noget at sove i...
og går hen til den samme afdeling med herrepyjamasser.
Ja.
Manden siger til sælgeren: "Jeg skal kun bruge bukser."
Kvinden vil kun have en skjorte.
Så ser de på hinanden. Det er det pudsige møde.
Nå sådan.
Det her er ikke helt så pudsigt, men...
- Er De i filmbranchen? - Var.
Ja, det var jeg. Jeg har været forfatter.
- Det her kan tage hele natten. - Vent. Nu skal jeg.
Tak.
Du godeste.
Nå, men så farvel.
Det var et hyggeligt pudsigt møde.
Tak, fordi du reddede mig.
Det var så lidt.
Jeg håber ikke, De synes, det her er underligt...
men jeg er lige kommet og kender ikke nogen.
Jeg ville ud og spise.
Hvis De ikke har travlt, vil De så ikke med?
Travlt? Skat, jeg har ikke haft travlt siden 1978.
Jeg var hans kontorbud i et år. Jeg lærte alt på det kontor.
- Det var mit livs bedste arbejde. - Vent.
Var det dit første arbejde i Hollywood? Som Louis B. Mayers kontorbud?
Mit første arbejde var som bud for Western Union.
Sådan mødte jeg Mayer. Jeg leverede et telegram til hans kontor på MGM.
Da jeg kom ind, var alle pigerne på kontoret helt ude af flippen.
Deres kontorbud var ikke kommet. Jeg meldte mig frivilligt.
Næste dag var jeg på fast løn.
- Jeg var 17 år. - Hold da op!
- Ja. - Var Hollywood virkelig så fantastisk...
- som jeg forestiller mig? - Det var bedre.
Ved du, hvad jeg ikke kan greje?
Hvad? At jeg generer dig med alle de spørgsmål?
Jeg forstår ikke, hvorfor en smuk pige som dig...
holder jul i et fremmed menneskes hus...
og tilbringer lørdag aften sammen med en gammel knark som mig.
Jeg ville bare væk fra dem, jeg ser hele tiden.
Ja, ikke dem alle sammen.
En person. Jeg ville væk fra en fyr.
En ekskæreste som lige er blevet forlovet og glemte at give mig besked.
- Undskyld. - Han er jo en idiot.
Ja, det er han faktisk. En stor idiot. Hvor vidste du det fra?
Han gav slip på dig. Det er ligetil.
Iris, i film har vi kvindelige stjerner...
og den bedste veninde. Jeg kan se, at du er stjernen...
men du opfører dig sjovt nok som veninden.
Du har helt ret.
Man skal være stjernen i sit eget liv.
Arthur. Jeg har gået hos en terapeut i tre år...
og hun har aldrig forklaret noget så godt.
Det var utrolig godt.
Råt og brutalt, men utrolig godt. Tak.
Jeg har ikke fået så meget at drikke i... Hvad er det, jeg siger?
- Jeg har aldrig fået så meget at drikke. - Det er der vist ikke nogen, der har.
Det sidste, jeg husker, er, at jeg gik herind i går...
- Det var ikke mig. - Nej, men du var her.
- Ja. - Åh gud. Så har vi vel...
Har vi?
- Har vi ikke? - Nej.
Gudskelov.
Eller ikke "gudskelov" på den måde, men bare gudskelov.
Jeg kan nemlig ikke huske noget...
Hvorfor har vi ikke... Fortæl lige, hvad der skete.
Jeg er måske gammeldags, men jeg går ikke i seng med bevidstløse kvinder.
Bevidstløs? Åh nej. Det må virkelig have været tiltrækkende.
Hvorfor blev du?
- Det bad du mig om. - Ja, det gjorde jeg også, ikke?
Tiggede jeg på et tidspunkt?
Fra det øjeblik jeg mødte dig, har det været et eventyr.
Ja. Det må du virkelig undskylde.
Jeg kan kun undskylde det med midlertidig sindssyge.
Olivia. Undskyld. Det var ikke min mening at kigge igen.
Jeg må hellere svare.
Hallo. Hej.
Er det sandt? Hvad er der sket?
Det kan jeg ikke. Ikke i dag.
Sophie, Olivia, Amanda. Han er om sig.
Godt, hør her. Jeg må slutte.
For fanden da også.
- Lad os køre ind til byen. - Hvad mener du?
Tag tøj på. Så kører vi en tur, spiser frokost...
- og lærer hinanden at kende. - Mener du det? Hvorfor?
Jeg er løbet tør for grunde til at lade være. Er du ikke også?
- Du er altså redaktør. - Ja.
- Hvordan er du? - Benhård.
Kommer du med en masse rettelser eller...
Ikke, hvis forfatteren er god.
- Hvad har du studeret? - Litteratur.
Har du altid villet lave det her?
Jeg begynder at svede i hænderne. Det er som en jobsamtale.
Kan du finde ud af at være ude med en fyr?
- Undskyld. Jeg ved godt, jeg afhører dig. - Ja.
Jeg har ikke været ude med nogen i meget lang tid.
Nu, hvor vi har dyrket sex og sovet sammen to gange...
så lad os slække lidt på reglerne. Hvorfor rødmer du?
Det vidste jeg ikke, jeg gjorde. Du gør mig nervøs.
Jeg skal nok prøve at være mig selv. Det er aldrig let, men jeg skal prøve.
Hvad var spørgsmålet? Nå jo.
- Om du altid... - Om jeg altid...
- har villet være redaktør. - Ja.
Ja. Min familie er i forlagsbranchen.
Min far skriver historisk fiktion. Min mor...
var, eller er, en stor redaktør for Random House.
- Så er jeg vist færdig. Nu er det dig. - Er det virkelig?
Træk vejret dybt.
- Er du klar? - Ja.
Som sagt ejer jeg et firma...
der laver filmreklamer.
- Jeg vidste ikke, du ejede det. - Jeg har heller ikke fortalt det.
Men nu, hvor du har sådan en stærk mor...
lader du dig måske ikke skræmme.
Jeg er nu lidt skræmt.
"Lidt" er langt bedre end de fleste.
- Ja. - Hvad med din familie?
Okay. Jeg får det hurtigt overstået.
Mine forældre blev skilt, da jeg var 15. Jeg er enebarn...
og havde ikke regnet med det. Vi havde et nært forhold.
Vi kaldte os selv De tre musketerer.
En aften bad mine forældre mig sætte mig ned...
og sagde, at de gik fra hinanden.
Jeg troede, de lavede sjov. Så fik jeg øje på en kuffert...
som stod ude i gangen. Min far flyttede samme aften.
Jeg græd mig i søvn i...
Tja, i lang tid.
Jeg indså, at jeg måtte tage mig sammen, og så kom jeg gennem det...
og har ikke grædt siden.
Jeg har heller ikke tænkt på den pakkede kuffert igen.
- Det var så min historie. Lad os bestille. - Vent.
Har du ikke grædt, siden du var 15?
Jeg ved godt, det er et frygteligt tegn.
Jeg prøver, men tro mig...
- Kan vi ikke godt tale lidt mere om dig? - Jo. Selvfølgelig.
- Jeg græder evig og altid. - Nej, du gør ej.
Det gør jeg altså. Mere end nogen kvinde.
Du behøver ikke være så sød.
- Det er faktisk rigtigt. - Er det sandt?
En god bog, en fantastisk film eller et fødselsdagskort, så tuder jeg.
Lad nu være.
- Jeg er en tudemikkel. - Nej, du er ej.
Det er jeg.
- Det har været en skøn eftermiddag. - Ja, det har det virkelig.
Du behøver ikke følge mig ind. Det er hundekoldt og...
Bare sig, jeg ikke skal gå med ind.
Det er ikke det.
Jeg er bare træt. Jeg vil have en lur.
- Det er ikke det. - Godt. Så siger vi det.
Graham, jeg rejser om ni dage...
derfor er det her kompliceret...
og jeg har ikke rigtig mod på noget, der er kompliceret.
Fint nok.
- Gør dét ikke det her kompliceret? - Sex gør alt kompliceret.
Selv når man ikke gør det, bliver det kompliceret af den grund.
Derfor er det bedre at gøre det, siges det.
Jeg skal på arbejde i morgen.
Jeg kommer ikke væltende igen.
Vi ses. Vi finder ud af noget.
- Godt. - Godt.
Du godeste. Det er hundekoldt.
- Hej. - Halløjsa.
- Forstyrrer jeg? - Nej, nej! Kom ind.
- Hvordan går det? - Godt. Helt fint.
Den her pakke stod op ad porten. Fra en lille by, der hedder London.
En af mine venner skriver en bog. Jeg giver ham...
noter sommetider.
- Har du gæster? - Jeg holder Hanukkah-selskab.
Har du meldt dig ind i et tempel?
Nej. Min nabo vidste, jeg ikke kendte nogen...
så jeg møder hans venner.
Det blev til Hanukkah.
- Vil du indenfor? - Ja.
Jeg kan spille snurretop.
Det dufter godt.
Det er en af de bedste Hanukkah-fester, jeg har været til.
Hørt, hørt.
Jeg har fået for meget Manischewitz-vin. Ikke mere til mig.
Vi giver dig ikke mere.
Jeg tager det her meget alvorligt, og jeg siger sandheden.
Han er utrolig. Den fyr er utrolig. Ignorér dem. De er bindegale.
Var du ikke damernes ven?
Aldrig i livet. Jeg giftede mig som ganske ung.
Han havde byens dejligste pige.
Han skulle partout tage hende.
Det er sandt.
Alle elskede Marion. Hun havde verdens dejligste latter.
Siger han, hun havde dejlige patter?
Dejligste latter.
Hendes patter fejlede nu heller ikke noget.
Hun havde virkelig ben i næsen. Det var hende, jeg altid skrev om.
Hvad med dig, Miles? Du er vel lidt af en levemand?
Nej, venner. Desværre ikke. Jeg holder mig til én kvinde ad gangen.
Jeg har kommet sammen med en smuk skuespillerinde i fem måneder.
Jeg fatter ikke, hvad hun ser i mig, men jeg er heldig.
Er hun skuespiller? Har hun været med i noget, man har set?
Hun har ikke lavet så meget endnu, men...
Hvor er hun i aften?
Han er halvt død, men alligevel interesseret.
Jeg er nysgerrig. Han er her. Hvor er hun?
- Hun er i New Mexico. - Okay.
Hun indspiller en lille uafhængig film.
- Hun er tilbage om ti dages tid. - Så kan vi nyde godt af dit selskab.
- Tak, Arthur. - Gutter...
Vi må hellere give vårharerne fred og komme hjem til vores stikbækkener.
Norman, ring og lad os spille pinochle.
- Jeg har dit nummer. Jeg ringer. - Stik mig labben.
Det har været en fantastisk aften.
Arthur Abbott er den sidste store Hollywood-forfatter...
fra den generation. Tak.
Vi siger berømte ting, som han har skrevet.
Ja. Han sagde, hans venner skrev Casablanca...
men han tilføjede "pus" i, "skål for dine smukke øjne, pus."
Hallo! Det er jo det, der giver replikken liv.
"Skål for dine smukke øjne, llsa." Det klinger ikke helt så godt.
Han er bare så beskeden.
Han gav mig en liste over gamle film, jeg skal se.
Han har ikke skrevet dem. Jeg har set et par stykker i dag. De var vidunderlige.
- Måske kan vi se en sammen. - Det lyder hyggeligt.
Fint.
- Så ringer jeg helt klart. - Farvel.
Kødet var fantastisk. Og makronerne med chokoladeovertræk, herlige.
Det var kanonhyggeligt.
Undskyld. Jeg ville ikke have kysset dig to gange...
og langsomt anden gang.
- Det gør ikke noget. - Du milde.
Vejret er helt sindssygt.
Blæs nu ikke væk!
"Jeg tror ikke, jeg har mod på noget, der er kompliceret"? Jeg store idiot!
- Amanda Woods. - Hold kæft!
Hun skubbede alle fyre væk, hver eneste gang.
Spørgsmålet er ikke, om hun kan forandre sig, men om hun vil.
- Halløj. - Det må jeg nok sige.
- Hej. - Hej.
Jeg lavede ikke rigtig noget og tænkte på dig...
og indså, at man ikke tager skade af, at det er lidt kompliceret.
Så slog det mig, at det måske ikke er kompliceret.
Og jeg ville sige undskyld...
fordi jeg ikke inviterede dig indenfor i dag.
Jeg ved ikke, hvad det gik ud på...
men jeg ville i hvert fald bare...
Du... Du er ikke alene, vel?
- Nej, det er jeg faktisk ikke. Det er jeg ked af. - Nej nej.
Jeg skulle ikke bare være...
Du skal ikke tænke på det.
Det er bare mig, der er fjollet.
Hvem er det, far?
- "Far"? - Ja. Jeg er far.
Amanda, det er min datter, Sophie.
- Soph, det er min veninde Amanda. - Hej.
Hvordan går det?
- Fint, tak. Hvad med dig? - Fint, tak.
- Vil du indenfor? - Nej, jeg...
- Hej. - Kom her.
- Far, hvem er det? - Det er Amanda.
Og, Amanda. Det er min mindste, Olivia.
Åh.
- Sophie og Olivia. - Far.
- Undskyld! Ja, kom ind. - Kom ind.
Åh.
Okay.
Far, må vi ikke nok få varm kakao?
- Jo. - Med små skumfiduser?
Ja.
- Far, tag hendes jakke. - Ja.
- Må jeg? - Selvfølgelig. Tak.
- Er du gift? Sig det hurtigt. - Nej.
- Hold da op. - Ja, jeg er lidt for fin.
- Du ligner min barbiedukke. - Tak.
- Er det til os? - Ja.
Bare ikke... Undskyld vinen.
Hold da op. Hvad er det her?
- Du må undskylde, jeg ikke har nævnt det. - Er du F-R-A-S-K-l-L-T?
E-N-K-E-M-A-N-D.
For to år siden.
Åh.
Amanda, du skulle vel ikke tilfældigvis være til varm kakao?
Jeg er faktisk helt vild med det.
- Værsgo, Olivia. - Tak.
Pust på den. Den er varm.
Også dig, Soph.
- Hun har fået flest skumfiduser. - Nej, I har fået fem hver.
- Du har også fået fem. - Tak.
En, to, tre, fire, fem.
Har jeg noget på læben?
Se. Der.
- Halløj. - Halløj.
- Op og sidde. Pust på min.
Tak. Glimrende timing.
- Far, du skal være hr. Serviethoved. - Nej.
Nej nej, ikke når vi har besøg.
- Kom nu! Gør det nu. - Vil du ikke nok?
- Gør det nu. - Så lad gå. Jeg gør det hurtigt.
- Tak. - Det var så lidt. Gør det så.
Godt.
- Amanda, må jeg låne din serviet? - Ja.
Værsgo, far.
Giv mig dem, når jeg skal bruge dem.
Du vil elske det her.
Det er bare så sjovt. Du triller ned ad stolen. Så sjovt er det.
Goddag.
Goddag. Jeg hedder hr. Serviethoved.
Hej med jer, børn. Hvem er det?
- Amanda. - Hvorfor har hun en sjov accent?
- Amanda. - Hvor kommer hun fra?
Jeg skal bruge en...
- Ryg! - Åh, ryg.
Kom så.
Det er virkelig usundt at ryge.
Amanda, ved du hvad? Vi har et telt på vores værelse.
- Vil du se det? - Nej nej.
Amanda vil ikke kravle ind i jeres telt.
Kan du ikke lide telte?
- Det er altså virkelig fedt. - Kom ind.
Hold da op!
- Læg dig ned. - Okay.
- Her, Amanda. Tag min pude. - Tak.
- Læg dig ned! - Hold op med at hundse med folk.
- Læg dig ved siden af mig. - Okay.
Meget flot.
Undskyld.
Det er et helt utrolig skønt telt.
- Det har noget, ikke? - Det er hyggeligt.
- Hvem har klippet de smukke stjerner ud? - Det har vi.
De tre musketerer!
- Amanda? - Ja.
- Du dufter dejligt. - Gør jeg det?
Ja. Jeg elsker parfume, men han lader mig ikke bruge det.
Du dufter i forvejen dejligt.
- Det gør du også. - Tak.
- Jeg er ældre, så jeg må godt. - Netop.
- Jeg er vild med din øjenskygge. - Tak.
- Og din læbestift. - Tak. Den er ny.
- Hvad hedder den? - Den hedder vist Berry Kiss.
Så får jeg et af dem.
Berry Kiss.
- Den klæder dig. - Amanda?
Hvis du vil sove her, må du godt.
Vi kan skubbe vores senge sammen.
Beklager.
Det er sødt af dig, men måske en anden gang.
- Er det i orden? - Ja.
Godt klaret.
Vi har aldrig besøg af voksne piger.
- Nej. - Jeg synes, det er smadderhyggeligt.
Det gør jeg også.
Du er et kæmpehit hos mine børn.
De er virkelig dejlige.
Sophie tror desværre, hun er min beskytter.
Hun er fantastisk, men hun må ikke være bekymret for mig.
Og så Olivia. Hun bliver benhård...
det er jeg faktisk ret betaget af.
Hvorfor har du ikke fortalt om dem?
Jeg plejer ikke at fortælle kvinder om dem.
Det er forvirrende.
Du sagde selv, vi skulle lære hinanden at kende.
Når du siger det sådan, lyder det forfærdeligt.
Jeg kan kun sige, at indtil jeg lærer nogen rigtig godt at kende...
er det lettest at være en helt almindelig ungkarl.
Det er for kompliceret at være den, jeg egentlig er.
Jeg er fuldtidsfar. Hårdtarbejdende eneforsørger. Mor og far.
Jeg læser bøger om opdragelse og kogebøger i sengen.
Jeg køber balletskørter i weekenden. Jeg er ved at lære at sy.
Jeg er hr. Serviethoved! Jeg har altid for meget om ørerne...
og det hjælper mig med at kategorisere mit liv, indtil jeg kommer ovenpå.
I weekenden var børnene hos deres bedsteforældre...
og når de er væk, har jeg ikke...
deres varme kakao på cowboybukserne.
Jeg kan ikke gå ud med en kvinde, når jeg er sådan her.
Og der er vist også en mulighed for, at jeg er bange for, hvad en fremmed vil gøre...
med os og vores måde at komme videre.
Ja.
Når jeg nu rejser om en uge...
forstår jeg godt, du ikke har sagt det. På en måde.
Det er hårdt at præsentere dem for en, jeg måske aldrig skal se igen.
Klart.
Jeg er jo bare en, du har været i seng med en gang og sovet sammen med to gange.
Jeg troede, det var mig, der var en, du havde været i seng med en gang...
- og sovet sammen to gange. - Åh, manner.
- Det her er lige blevet mere end kompliceret. - Ja.
Jeg er forlagsredaktør fra London.
Du er en smuk forfilminstruktør fra Los Angeles.
Vi lever i to forskellige verdener.
Jeg har en ko i baghaven.
- Har du en ko? - Ja.
Jeg syr og har en ko.
Er det svært at forholde sig til eller hvad?
Det er ret svært.
Netop.
- Godmorgen, Jesus. - Godmorgen.
- Santa Ana-vinden? - Den har været her længe.
- Hej, Marta. - Hej, Iris.
Hej.
Halløj.
- Godmorgen. - Jeg har talt dem.
Der er ni filmpremierer i dag.
Jeg kan huske, da det var ni om måneden.
Nu skal filmen score kassen den første weekend. Ellers er løbet kørt.
Skulle det befordre stor filmkunst?
Arthur, har du altid været så krakilsk?
Jeg er faldet lidt til ro, men ja.
Man skal kæmpe for det.
Her er din post. Varmeregningen, telefonregningen...
og et brev fra fagforeningen Writers Guild of America West.
Ser du de film, jeg har anbefalet?
Ja. Irene Dunne er helt fantastisk.
- Hun har ben i næsen. - Ja, mon ikke. Tonsvis.
Skal du ikke åbne brevet?
Nej. De skriver altid det samme.
- Måske er det vigtigt. - Det er det ikke.
De vil arrangere en eller anden hyldest for mig.
En aften med mig. Det lyder rædselsfuldt.
Det lyder da helt vidunderligt!
Vil du måske gå op på scenen med et gangstativ og ligne en på 100...
foran elleve pjok, som er mødt op bare for at se en?
Glem det. Den hopper jeg ikke på.
Hvad så?
Må jeg?
"En aften med Arthur Abbott."
"Kære mr. Abbott. Adskillige forsøg på at kontakte Dem..."
"Vi har ikke hørt fra Dem.
"En aften med Arthur Abbott...
"En hyldest til Deres enestående bedrifter...
"som manuskriptforfatter...
"og Deres bidrag til professionen.
"Tillykke med denne velfortjente ære."
Arthur, det her er jo stort. Og de vil gøre det snart.
Hør her. Med lidt øvelse tror jeg godt...
du kan gå derud uden hjælp.
Jeg kunne jo tage med...
som din ledsager eller sådan noget.
Det ville jeg være beæret over, min skat, men jeg skal ikke derhen.
Og hvordan ville du træne mig op til det? Alvorlig talt.
Det er let.
Det går smaddergodt. Du er der næsten.
Du er der næsten. Bravo!
Sådan. Tilbage den anden vej.
- Er du okay? - Ja ja.
- Er du sikker? - Ja. Jeg gled bare.
- Hallo. - Kommer du nogensinde hjem?
- Hej. - Hvordan går det?
- Fint. Jeg har mødt en dejlig mand. - Der kan du bare se.
- Hvordan er han? - Smaddersød.
Jeg har det skønt med ham, og det er noget helt nyt.
- Og han er 90. - Hold dog op.
Det er min nabo. Eller Amandas nabo.
Hende skulle du møde.
- Det har jeg faktisk gjort. - Pokkers.
Der er en, der ringer. Venter du?
- Jeg vil tale med dig. - Selvfølgelig.
- Hej. - Hej, Iris. Det er Amanda.
- Hvordan går det? - Fint. Hvad med dig?
I den syvende himmel. Kan du vente? Min bror er på den anden linje.
- Graham? - Han sagde, I har mødt hinanden.
- Ja. Hvordan har han det? - Fint nok.
- Kan du lige vente? - Selvfølgelig.
- Det var Amanda. - Hvordan lød hun?
- Hvordan har hun det? - Hun spurgte til dig.
- Hvad sagde du? - Jeg bed hende vente.
- Kan jeg ringe til dig om lidt? - Jeg kan godt vente.
- Mener du det? - Find ud af, hvordan hun har det.
Ja.
Min bror spørger til dig.
Vil du sige til ham, at jeg har det godt og er ude at gå en tur med Charlie?
- Hvad har han lavet? - Det ved jeg ikke.
- Skal jeg spørge ham? - Ja.
Okay. Øjeblik.
Jeg fatter ikke, du har været i seng med hende, der bor i mit hus.
- Har han fortalt det? - Åh gud nej!
- Du godeste! - Du godeste!
Jeg troede, det var Graham! Kan du blive hængende?
Det må du altså undskylde!
Du har bollet med Amanda!
Hun spurgte, om der var mænd i byen...
og jeg lovede, at det var der ikke.
Så ryger du i trusserne på hende!
Det er stadig mig.
Pokkers! Han må være røget af. Amanda, det er jeg frygtelig ked af.
- Kan jeg ringe tilbage? - Selvfølgelig.
Okay. Farvel.
Ja, hallo.
Det er Miles. Står jeg til skideballe?
Miles. Hej.
- Hvad skal du juleaften? - Ikke noget særligt...
men om lidt skal jeg ned og leje...
- den næste film på Arthurs liste. - Skal jeg kigge forbi?
Det ville være dejligt.
Hej.
- Jeg købte den bedste drik i byen... - Hej.
...men vidste ikke, om du ville have lidt eller meget flødeskum.
Så jeg købte begge dele. Halløjsa, flødegris!
- Hvor ser du godt ud. - Tak.
- Virkelig godt. - Tak.
Jeg træner med Arthur.
- Hvad er der? - Det er sikkert helt kanon.
Jeg vil bare ikke forestille mig det.
Selve træningen er ikke så god... Hold op med at grine!
- Vi snakker fantastisk godt sammen. - Det tror jeg på.
Sig mig en ting. Har du set den her?
Chariots of Fire. Skøn film.
Vangelis" musik er helt fantastisk.
Det er et banebrydende soundtrack. Jeg hører dig i det senere.
Driving Miss Daisy. Hans. Meget overraskende.
Husker du, hvor god den var?
Saft og kraft! Overfedt.
- Er det et dårligt spil? - Nej.
- Godt. - Fortsæt.
Sommetider bliver jeg genert...
Og scraddle da
Bli"r du mon flov over min lille lystige leg?
Det er ikke et bibliotek. Jeg må godt larme.
To toner, så har man en skurk.
Der er ikke så meget at sige. Topgenialt.
Hvor er du nu, Joe DiMaggio?
Du vidste ikke, den blev skrevet til filmen.
- Teknisk set var det et filmtema. - Den kendte jeg.
Man burde holde sig hjemme.
Se lige her. Du må altså se den her.
The Mission. Musikken er genial. Jeg har aldrig hørt noget lignende.
Jeg kan slet ikke...
Lov mig, at du lejer den.
- Det gør jeg. - Tak.
Den forandrede min verden.
Hvad?
Maggie!
- Jeg falder altid for den lede pige. - Du vidste ikke, hun var led.
Jeg vidste, hun ikke var en engel.
Har du ikke noget lidt stærkere?
Tak. Lad mig sige det på en anden måde.
Hvorfor falder jeg for en, når jeg ved, hun ikke er et godt menneske?
Det kan jeg tilfældigvis svare på. Du håber, du tager fejl.
Hver gang hun laver ulykker, ignorerer du det.
Når hun overrasker positivt, gør hun dig blød i knæene...
og så mister du argumentet for, at hun ikke er den rette.
Netop.
Og så er der den sikre: "Jeg fatter ikke, hvad sådan en pige...
"vil med sådan en fyr som mig."
Ved du, hvad hun sagde?
Hun blev færdig i Santa Fe efter to dage...
og har boet hos ham fyren siden.
Hun har altså været her i byen.
Så da jeg talte med hende i morges...
og hun sagde: "Det sner udenfor"...
var hun i Santa Monica.
Har hun tjekket vejret på nettet?
De må have skreget af grin begge to.
Og jeg sendte hendes julegave til Santa Fe i går.
Jeg stod i kø hos FedEx, så hun kunne få den til tiden.
- Jeg kender det. - Typisk, ikke?
Hør, jeg vil ikke ødelægge din juleaften.
- Glem det her. - Det er okay. Det er hyggeligt, at du er her.
Hvad med noget mad? Skal jeg lave noget julefettuccine?
- Klart nok. - Hør her.
Det er svært at tro på folk, når de siger: "Jeg ved, hvordan du har det"...
men jeg ved faktisk, hvordan du har det.
Jeg...
kom sammen med en i London.
Vi arbejdede på samme avis.
Så opdagede jeg, at han også havde en anden pige, Sarah...
fra distributionsafdelingen.
Han var ikke forelsket i mig, som jeg havde troet.
Det, jeg prøver at sige, er...
at jeg ved, hvordan det er at føle sig så lille og ubetydelig, som man overhovedet kan...
og at mærke en smerte man ikke troede, var fysisk mulig.
Uanset hvor mange nye frisurer man får...
fitness-centre man går i, eller glas hvidvin man drikker med veninderne...
ligger man og gennemgår hver eneste detalje i sin seng...
og spekulerer på sine fejl og på, hvordan man kunne misforstå det.
Og hvordan man kunne tro, at man virkelig var så lykkelig?
Sommetider kan man overbevise sig selv om...
at han pludselig dukker op.
Og efter alt det, uanset hvor lang tid det nu tager...
rejser man et nyt sted hen...
og møder folk, der får en til at føle, man er noget værd...
og så genfinder man omsider de små dele af sjælen, man har mistet.
Og alt rodet...
de år af sit liv, som man har spildt...
forsvinder ud i glemslen.
Hold da helt kæft.
Du trænger mere til det her end mig.
Er det derfor, du er her? For at komme over en?
Ja.
Lige nu går det godt.
Var det ham, der sendte siderne?
Ja. Han har brug for mig.
- Kontakter han dig? - Ustandselig.
Du kan ikke glemme ham, og det er fedt for ham, men surt for dig.
Kan du se, hvor godt dit liv er?
Kom så. Jeg laver fettuccine.
Det er juleaften. Vi sætter os udenfor...
laver et bål, åbner en flaske brus...
og fejrer, at vi er unge og i live.
- Er du med på den, Simpkins? - Miles.
- Du er et utrolig rart menneske. - Det ved jeg godt.
Det har altid været mit problem.
Hej.
Godt. Her er det.
Arthurs tema.
Jeg synes virkelig, det er godt.
Jeg mener det. Jeg giver ham en cd med den.
Hver gang han hører det, skal han få mod til at gå på scenen.
- Okay? - Ja.
Så er det nu.
Har jeg stjålet det?
- John Williams. - Jeg har ikke skrevet det.
- Nu er det alvor. - Okay.
- Så. - Jeps.
Arthur om aftenen.
Er det ikke rigtigt? Den er fræk.
Det lyder ligesom ham.
Jeg har også skrevet en til dig.
Har du det?
Iris, hvis du var en melodi...
Jeg har kun brugt de gode toner.
Iris bor dør om dør...
Med Arthur! En rigtig doodley-do
- Og også en doodley-do - Scroodley-do
- En scroodley-do. Ikke? Det vidste jeg ikke. - Nej.
- Og froodley-do - Froodley-do
Vi sagde begge to froodley.
Jeg er imponeret. Du er et vidunder. Et doodle-vidunder.
Scroodley-do
Du er helt fantastisk.
Ja. Det er noget pis.
Du kommer vel tit til London med arbejdet, ikke?
London? Aldrig.
New York?
Lkke rigtigt. Men det er lettere. Kommer du derover?
Sjældent.
Langdistanceforhold kan godt fungere.
Jeg kan ikke engang få det til at fungere, når vi bor sammen.
Så ville det her jo passe dig fint.
Åh altså.
Okay.
Lad os nu sige...
at vi flyver frem og tilbage, så tit vi kan.
Ja. Det er helt klart muligt.
Så lad os sige, at vi rammer en mur om et halvt år.
Jeg kan ikke rejse væk så tit...
eller pigerne kan ikke undvære dig.
Vi mærker spændingen.
Vi ved, det ikke går, og vi skændes...
af ren og skær fortvivlelse...
og efter en lang, og for dig tårevædet, telefonsamtale...
- Tak. ...siger vi farvel.
Og så er det slut.
Vi møder aldrig mere hinanden.
Og hvad er der så tilbage?
To ulykkelige mennesker, der er fuldstændig knust.
- Eller... - Tak.
Eller også skulle vi bare indse...
at de her par uger har været perfekte.
Og måske bliver det ikke bedre.
Måske prøver vi at finde ud af det...
fordi følelsen ved det er så dejlig.
Og det, at jeg rejser om otte timer...
kører det op i et urealistisk leje.
Måske.
Du er den mest deprimerende pige, jeg nogensinde har mødt.
Det ved jeg godt.
- Jeg har et andet scenarium. - Godt.
Jeg er forelsket i dig.
Du må undskylde, at jeg siger det så direkte.
Men selv om den kendsgerning er problematisk...
er jeg forelsket i dig.
Det er ikke, fordi du skal rejse...
eller fordi det er dejligt...
hvilket det er eller var, før din kæde hoppede af.
Jeg ved ikke, hvordan regnestykket skal gå op, men jeg elsker dig.
Nej, hvor jeg dog gentager mig selv.
Jeg regnede ikke med at føle sådan igen...
så det er ret fænomenalt.
Og jeg ved godt, det er en pakkeløsning.
Køb tre, betal for en.
Den pakke er måske, når det kommer til stykket, ikke så vidunderlig...
men omsider ved jeg, hvad jeg vil, og det er et mirakel.
Og det, jeg vil have er dig.
Jeg havde ikke regnet med et "jeg elsker dig".
Kan du ikke lade være med at se sådan på mig?
Jeg prøver at finde ud af, hvad jeg skal sige.
Hvis svaret ikke giver sig selv med det samme...
skal vi bare...
Vi skal bare tale om noget andet.
For eksempel om, hvor stor en idiot jeg er.
Jeg kan godt huske, at du lovede, du ikke ville falde for mig.
Jeg må høre bedre efter.
Jeg har aldrig mødt en fyr, der taler lige så meget som mig.
Men vil du ikke godt lige tie stille? Så er du sød.
Hvor mange film er der på hans liste?
Cirka 15.
Tænk, at jeg gik glip af The Lady Eve.
Barbara Stanwyck er helt fantastisk.
- Hun er bare så selvsikker. - Og sexet.
Totalt sexet. Alle de film, han har anbefalet...
har en superkvinde.
Måske vil han fortælle dig noget.
Okay. Undskyld. Det var en bryst-strejfer.
Det var et uheld. Jeg kom til at give dig en bryst-strejfer.
Undskyld.
- For at tale om noget andet... - Ja.
Arthur har bedt om, at du skriver nogle tekster til hans temasang.
- Hvad er der? Hvem er det? - Det er Maggie.
Hallo?
Hej.
Det går fint nok.
Maggie, jeg er faktisk lige midt i noget.
Hvornår kan du være der?
Fint nok. Jeg kommer.
Nej nej. Om en halv times tid.
Måske lidt mere.
Okay. Hej.
Hun savner mig.
Der kan du bare se. Hun er kommet til fornuft.
Vi må hellere betale.
Nej. Jeg kan godt vente på dig.
- Jeg er færdig. - Du fik ikke spist din krydrede tun.
Jeg har det fint.
Gå du bare. Jeg betaler.
Vi ses til festen i Writers" Guild, hvis du kan nå det.
Jeg skal helt ud til Silver Lake. Jeg prøver at nå det.
Jeg tager musikken med.
Jeg ville gerne med, men jeg ved ikke, hvor længe det her varer.
Åh, det må du undskylde.
Det er helt i orden. Bare rolig.
- Pøj pøj. - Tak.
Hallo.
Jasper. Jeg er lige ved at læse det igennem.
Nej, jeg har ikke glemt det. Jeg har bare haft travlt.
Det passer ikke. Jeg ville have ringet, når...
Hvad for en overraskelse?
Nej, der er ikke nogen kasse.
Ja, jeg er sikker.
Jeg ser lige efter i køkkenet.
Nej, der er den ikke.
Jeg tjekker porten. Ja.
Hør, hvornår har du sendt den?
Jeg fandt din julegave.
- Det her hus passer godt til dig. - Ja, sikkert.
Det gør det altså.
Du kigger på mig før eller siden, ikke?
Hej.
Jeg kom, fordi jeg måtte se dig.
Det måtte jeg bare.
Jasper, jeg forstår ikke det her.
Jeg har været der i tre år. Kan du huske det?
Vi var "inkompatible".
Det sagde du. Vi passede ikke sammen.
Vi var en firkantet pæl og et rundt hul.
Det kan jeg ikke huske. Det var rædselsfuldt, da du var væk.
Jeg har aldrig tjekket mine mails så meget.
Jeg blev sindssyg, da jeg ikke hørte fra dig.
Jeg vil ikke miste dig, skat.
Miste mig?
Det her er alt for forvirrende.
Kom her.
Jeg kvajede mig, Miles.
Har du aldrig kvajet dig? Jeg begik en fejl.
Jeg var dum og impulsiv.
Han var ikke, hvad jeg troede.
Jeg begyndte at tænke på dig...
og håbede og bad til, at du ville tilgive mig.
Vil du det, Miles? Vil du tilgive mig?
Ved du hvad?
Når du kommer hjem, kan vi måske snige os væk sammen.
Måske til Venedig. Venedig kunne være dejlig.
Mener du det?
Er du fri til det?
Skat, jeg er rejst halvvejs rundt om jorden for at se dig, ikke?
Jo, men det besvarer ikke mit spørgsmål.
Er du ikke sammen med Sarah længere?
Er det dét, du vil fortælle mig?
Bare du kunne acceptere, hvor forvirret jeg er over alt det her.
Lad mig lige oversætte det.
Du er altså stadig forlovet?
- Ja, men... - Du milde skaber.
Det var virkelig tæt på.
Jeg troede ikke, jeg ville komme til at sige det her...
men du havde helt ret.
Meget firkantet pæl, meget rundt hul.
- Det kan du ikke mene. - Det fantastiske er, at det gør jeg.
Jeg siger det tre år for sent...
men jeg har behov for at få det ud.
Jasper... Vent. Jeg skal tænde lyset.
Jasper...
- Du har aldrig behandlet mig godt. - Åh, skat...
Ti stille.
Du knuste mit hjerte...
og så opførte du dig, som det var min skyld og mig, der havde misforstået noget.
Jeg var for forelsket til at blive vred...
så jeg straffede mig selv. I årevis!
Men når du kommer spankulerende midt i min dejlige juleferie...
og siger, du ikke vil miste mig, mens du er ved at blive gift...
får jeg pludselig ret til at sige:
Det er slut.
Det her... syge, forkvaklede forhold, vi har...
er langt om længe slut.
Ved et mirakel er jeg ikke længere forelsket i dig.
Jeg har et liv, der skal leves.
- Og du er ikke med i det. - Skat...
Nu skal jeg noget vigtigt...
og du er nødt til at skride.
Nu!
- Hvad går der af dig? - Det ved jeg ikke.
Men jeg tror, jeg har noget, der svarer lidt til ben i næsen.
Iris. Du er fortryllende.
Tak. Og lad mig sige i lige måde.
Sidder mit slips pænt? Jeg har ikke gået med et i 15 år.
Det er perfekt.
Jeg kan godt lide ham Hugo Boss. Han laver pæne jakkesæt.
Jeg har noget til dig.
Åh.
Tilgiv mig. Sidst, jeg var ude med en dame, gjorde man sådan.
Hvor er den smuk.
Hvis den er for pladderromantisk, eller ikke står til dit tøj, skal du ikke tage den på.
Jeg kan godt lide pladderromantik.
Jeg trænger til lidt pladderromantik.
- God replik. - Det er alle de film.
Okay. Kom så.
Lad os få det cirkus overstået.
- Mr. Abbott? - Ja.
Vi er klar.
Værsgo.
Mine damer og herrer: Mr. Arthur Abbott.
Åh, hej.
- Du ser strålende ud. - I lige måde.
Tak.
Nu skal jeg hjælpe Dem op.
Så, af sted. Hvor er jeg stolt.
Jeg gør det selv.
Manden er en rockstjerne.
Hej.
Undskyld, det med Maggie tog lidt tid...
men det er slut, overstået, kaput.
Du er smuk.
Tak.
Mange tak.
Tak, tak.
Jeg er fuldstændig overvældet...
over at jeg kunne komme op ad trapperne.
Jeg kom til Hollywood for over 60 år siden...
og forelskede mig omgående i film.
Det er et kærlighedsforhold, der har holdt et helt liv.
Da jeg først kom til filmbyen...
var der ikke noget, der hed cineplex eller multiplex...
Der var ikke noget, der hed blockbuster eller dvd.
Jeg var her, før kæmpekoncernerne ejede filmstudierne.
Før filmene havde hold, der lavede specialeffekter.
Og i allerhøjeste grad før films indtjeninger blev offentliggjort...
som et baseballresultat i nyhederne.
Hvor er han dog fantastisk!
- Iris. - Ja.
Hvad skal du nytårsaften?
- Der er jeg i England. - Åh.
Jeg har aldrig været i England. Eller Europa.
Har du ikke?
Hvis jeg kommer, vil du så holde nytårsaften med mig?
Det lyder vidunderligt.
Vi gør ikke et større nummer ud af det, end det er.
Nej.
Vi kan jo tale sammen og maile.
- Der er ingen regler. - Ingen.
Jeg kysser dig bare for hundrede syttende gang...
og siger: "Vi ses."
Vi ses.
Pas godt på dig selv.
- Har De haft en god ferie? - Ja.
Dejlig.
Måske den bedste nogensinde.
Amanda Woods, velkommen tilbage.
Vend om.
Vend om og kør tilbage.
- Har De glemt noget? - Ja!
Kan du køre hurtigere?
Det er lidt svært her.
Bare stop.
Frue.
Graham!
Graham.
Ved du hvad? Jeg tænkte på en ting.
Hvorfor skulle jeg dog rejse før nytårsaften?
Det ville være helt fjollet.
Du har ikke inviteret mig...
men du har sagt, at du elsker mig...
så jeg føler ligesom, at jeg er blevet inviteret. Hvis du vil have mig.
Jeg har pigerne nytårsaften.
Det lyder perfekt.
Hej.
Ja. Jeg sætter dig på toppen af juletræet.
Sophie. Giv mig et kys.
Jeg vil høre alt, hvad du har fået til jul.
Sæt dig over til Miles.
Godt, du ved hvem det er.
Skat.
Det er utroligt.
Tænk, at han kom. Han er bare helt fantastisk.
Jeg har aldrig set dig så lykkelig.
- Jeg udfordrer dig. - Mig?
Ja.
- Ja, ja! - Ja, ja!
- Godt nytår! - Godt nytår!
- Godt nytår, alle sammen!